Nekoliko teorija opisuje vještine, osobine i sposobnosti koje obuhvaćaju Emocionalnu inteligenciju (EI). EI uključuje sposobnost kako izražavanja emocija u sebi, tako i sposobnost prepoznavanja i ocjenjivanja emocija u drugima. Ono što je za nas možda i najvažnije, prepoznavanje i građenje emocija u sebi i drugima može pomoći navigaciji pregovaračkog procesa.
U jednoj od najutjecajnijih studija u ovom području, Daniel Goleman definira EI kao «kompetenciju koja kombinira samosvijest, samo-vođenje, socijalnu svijest i upravljanje odnosima s drugima.» Isti znanstvenik u svom djelu «Emocionalna inteligencija u poslu» argumentira da je EI za uspješnost poslovanja, a samim time i pregovaranja, puno važnija nego kvocijent inteligencije (IQ). Nadalje, ističe da studija sa MIT-a pokazuje da na vrhu ljestvice IQ-a često postoji nedostatak društvenih vještina. Također ističe da u većini slučajeva postoji sljedeće pravilo:, što su ljudi «pametniji» (sa višim IQ kvocijentom), to su manje emocionalno kompetentni i lošije se snalaze s ljudima. To je kao da je mišić IQ-a ojačao nauštrb mišića osobne i društvene kompetencije. Sudionici iste studije s višim EI rezultatima pokazali su se kao bolji komunikatori, te uspješniji u ishodima pregovora. Strateški, emocionalno inteligentan pregovarač može vremenski podesiti svoje poruke (i verbalne i neverbalne), tako da oni pozitivno ili negativno utječu na ponašanje druge strane. (PS/SŠ)
Autor teksta: Mladen Jančić
Izvor: Poslovni savjetnik br. 128
Ostatak teksta možete vidjeli klikom na PDF ikone
Prilog | Veličina |
---|---|
![]() | 163.21 KB |